Berimor je u to vreme pokušao da se izbori sa činjenicom da je gej, a Dajana mu je pružala podršku, dodaje britanski list.
U jednom pismu koje mu je poslala 1997. godine, dala mu je svoj broj telefona i napisala: "Dragi Majkle. Kakva je bila radost što sam te večeras konačno upoznala. Želela sam da naglasim da sam tu za vas - kad god".
Nekoliko meseci kasnije, Dajana je napisala da je razočarana zbog toga što je Dejli miror objavio detalje o njihovim navodno tajnim sastancima i izvinila se Berimoru zbog curenja informacija. Ona je ujedno izrazila gađenje prema tabloidima i rekla da ne zna kako je vest izašla u medije, s obzirom na to da niko nije znao za njihove razgovore.
Dejvid Šerborn, advokat koji zastupa Dajaninog mlađeg sina, princa Harija, u suđenju protiv novina Miror grupe (MGN), rekao je da je jednostavno objašnjenje da su novinari koji rade za Dejli miror hakovali Dajaninu govornu poštu.
Advokat je takođe sugerisao da je tadašnji urednik Dejli Mirora, Pirs Morgan, bio neiskren kada je kasnije u svojoj autobiografiji napisao da je "čuo glasine" o prijateljstvu između Dajane i Berimora, kao i da je diskutabilno kako je to Morgan "čuo" takve navode. On je poručio da je pravi razlog zašto je urednik znao toliko o Dajaninom prijateljstvu sa Berimorom to što je "Miror slušao njene glasovne poruke". Morgan je, sa druge strane, negirao da je svesno objavljivao ili koristio materijal dobijen hakovanjem telefona.
Ovo je arhivirana verzija originalne stranice. Izvinjavamo se ukoliko, usled tehničkih ograničenja,
stranica i njen sadržaj ne odgovaraju originalnoj verziji.